Зеленський vs Залужний: різниця в поглядах чи справжній конфлікт - що відбувається між найвпливовішими людьми країни
Офіс президента та військове керівництво досі спростовують будь-які непорозуміння між сторонами - однак факти можуть вказувати на протилежне
Останнім часом про конфлікт між президентом Володимиром Зеленським та головкомом ЗСУ Валерієм Залужним не пише тільки лінивий. "Інформатор" робив докладний аналіз того, чи має Залужний взагалі якесь політичне майбутнє та чи може він скласти конкуренцію чинному голові держави. В цьому матеріалі декілька тижнів тому ми дійшли до висновку, що Залужний геть не йде в політику - скоріше, його "ведуть". Однак ми визнали, що він таки міг би стати справжнім опонентом (а може, і вироком) Зеленського. Сьогодні це підтверджується навіть соціологічними опитуваннями.
У медіапросторі здебільшого все ж зазначають, що Залужний не становить конкуренцію "Зе" - як мінімум тому, що не має на це ані часу (адже він командує ЗСУ), ані, схоже, бажання. Однак ситуація швидко змінюється в динаміці, і схоже, що заперечувати конфлікт між найвищим політичним та військовим керівництвом України вже, здається, не можна - про це кажуть факти, хоч і здебільшого непрямі.
Тож у якому стані наразі перебувають стосунки між Зеленським та Залужним, і чого чекати надалі? "Інформатор" розібрався у цьому питанні.
"Небажаний" головком: у Зеленського атакують Залужного - генерал теж не стоїть осторонь
Поза будь-якими політичними симпатіями не можна заперечувати одного: останнім часом проти головкома ЗСУ розвернулася справжня інформаційна кампанія. Перші її "дзвіночки" розпочалися ще навесні-влітку 2022-го, коли деякі ЗМІ (нерідко це були медіа, афільовані з нашими західними партнерами) активно "прокачували" тему щодо конфлікту між політичним та військовим керівництвом. Однак потім ця тема майже заглухла, особливо після вражаючого Харківського контрнаступу та звільнення Херсону.
Величезні надії покладалися на контрнаступ 2023-го року. Політики активно підігрівали суспільну думку в Україні та на Заході. Однак дива не сталося, і станом на 4 грудня 2023 року президент Зеленський вже фактично заявив, що державі слід переходити в оборону. Зокрема, український лідер висловився за будівництво масштабної фортифікаційної оборонної лінії, поряд з якою лінії Мажино та Маннергейма виглядають дитячою забавкою. Понад 1500 кілометрів загороджень - це не жарти.
Цікаво, що саме про необхідність перейти до "активної оборони" казав і Залужний в матеріалі The Economist - тому самому, який спричинив своєрідний фурор в українському політичному середовищі. Тоді чиновники ОП критикували головкома за те, що той "багато говорить"; висловився навіть особисто Зеленський.
А далі - наче якась навала: постійні "антизалужні" публікації та інформаційні вкиди. "Пальму першості" цього разу осідлала нардепка від "слуг" Мар'яна Безугла. Спершу вона серією постів вщент розкритикувала головкома, після чого прямо почала закликати до заміни керівництва армії. Втім, суспільство досить негативно відреагувало на її ініціативи. В ОП намагалися відкараскатися, мовляв, позиція депутатки не є позицією президента. Однак у коментарях користувачі цікавилися, яким чином Мар'яна продовжує говорити те, що каже, якщо це виключно її особиста позиція.
"Родзинкою" на цьому політичному торті стали одкровення журналістів "Української правди". З посиланнями на свої джерела в керівництві держави вони написали, що Зеленський фактично вибудував свою власну вертикаль комунікації з військовими. Журналісти стверджують, що президент має "два види ЗСУ". Одні з них - це "хороші ЗСУ", якими командує генерал Олексій Сирський та інші фаворити. Другі ж - "погані ЗСУ", які підпорядковуються особисто Залужному. Зеленський нібито комунікує з "хорошими ЗСУ" в обхід "залізного генерала" - що дуже демотивує останнього.
Однак не варто думати, що головком - це "груша для биття", який просто мовчки переносить усі випади на свою адресу. Так, публічно він досі не робив жодних заяв та ніяк не коментував усі плітки та чутки довкола нього. Однак за джерелами того ж "УП", Залужний все ж скаржився своєму колезі, голові Пентагону Ллойду Остіну на тиск від Офіс президента і його дії.
"Остін... розповідав, що у приватних бесідах з американськими генералами Залужний скаржився на втручання ОП... У приватних розмовах Остін говорив, що Залужний постійно скаржиться його генералам на ОП, як йому заважають. Ну ясно, що й президент про такі розмови дізнався. І вони не сприяють довірі", - написали в "УП".
Невідомо, наскільки ця інформація є правдивою, адже слова "анонімних джерел" неможливо перевірити при всьому бажанні. Втім, сам факт наявності таких публікацій, яких стає все більше, є доволі симптоматичним. Тож додатково наголошуємо, що наведені заяви наразі є неофіційними та остаточно не підтвердженими.
Лідер-президент та лідер-генерал: то чи є конфлікт?
Ще кілька тижнів тому "Інформатор" писав, що прямого конфлікту, затятого та особистого, між Зеленським та Залужним, скоріше, немає. Однак абсолютно точно є відверта різниця поглядів та стратегічного бачення подальшого ведення війни та майбутнього України в цьому контексті. Та на початку грудня чимала частина суспільства вважає, що, схоже, прийшла пора визнати: конфлікт між Зеленським та Залужним справді існує.
Однак чи є цей конфлікт особистісним? Коли особисто Зеленського особисто непокоїть Залужний, якого він чисто фізично терпіти не може та не бажає мати з ним будь-яких справ. Переважна більшість джерел досі упевнені, що такого конфлікту між сторонами немає - і все це навіть попри закиди депутатки Безуглої.
В чому тут справа? Все банально: в рейтингах підтримки. Нещодавно соціологічна група "Рейтинг" випустила надцікавий огляд суспільно-політичних поглядів українців. У цьому дослідженні було все: і ставлення до корупції, і до західних партнерів, і - до влади. Останній момент і міг зацікавити Офіс президента.
Володимир Зеленський сьогодні залишається лідером електоральних симпатій українців. Утім, головком ЗСУ Валерій Залужний вже наздоганяє, а в окремих регіонах і переганяє президента. Якби вони поборолися за президентське крісло, то перемогу би отримав Зеленський - хоча це зовсім не стовідсотковий факт, адже навіть у другому турі не переміг би ніхто. В свою чергу, на парламентських виборах умовна "Партія Залужного" залишила б "блок Зеленського" далеко позаду.
Абсолютним лідером суспільної довіри в Україні сьогодні є головнокомандувач ЗСУ. Валерію Залужному повністю довіряють 63% респондентів, ще 19% "скоріше довіряють". Отже, загальний рейтинг довіри складає 82% - це беззаперечний рекорд на цей час.
На другому місці стабільно перебуває президент Володимир Зеленський. Він залишається лідером нації та дуже популярним політиком. Йому повністю довіряють 39% респондентів. Ще 33% "скоріше довіряють". Загалом виходить 72% - майже стільки, скільки голова держави отримав на виборах 2019-го року. Втім, у Зеленського вже існує стійкий антирейтинг - 25%. Цікаво, що якраз стільки отримав Порошенко під час виборів. Антирейтинг Залужного ж складає всього лише 11%. Водночас це лише дані опитувань.
В мережах та окремих коментарях висловлюється думка, що саме це є причиною конфлікту між Зеленським та Залужним. Аж ніяк не військові операції, що ними керує головком - і керує чудово (згадаємо і Харківський, і Херсонський напрямок рік тому). Аж ніяк не його особистість чи враження Зеленського. Аж ніяк не якісь виключні контакти із західними партнерами. Виключно політичний рейтинг головкома, який - за даними "Рейтингу" - вже стрімко обганяє чинного голову держави. Але поки все це не вийшло за рамки теорій та опитувань.
Ніхто не знає, чи має особисто Зеленський відношення до ймовірної кампанії проти головкома. Станом на зараз залишається суспільна впевненість у тому, що Залужний не становить президентові електоральної загрози - адже останній ніколи й близько не казав про свою зацікавленість у виборах чи кар'єрі політика. Однак політична ситуація, в якій опинився Зеленський (внутрішня фронда, зменшення західної допомоги, важка ситуація на фронті, падіння рейтингів etc), змушує президента реагувати - та, подекуди, приймати не зовсім правильні рішення. Адже конфлікт із однією з "ікон" цієї війни явно не піде в плюс голові держави.
До чого може призвести конфлікт
Ще раз наголосимо: беззаперечних підтверджених фактів про наявний конфлікт між Зеленським та Залужним наразі не існує. Не настільки важливо, чи це непорозуміння існує. Значно важливіше те, до чого воно може призвести.
Станом на сьогодні контрнаступ українських Сил оборони триває вже півроку. На жаль, ЗСУ так і не змогли досягти значних результатів на Півдні нашої країни. Нагадаємо, що в якості цілей заявлялося перерізання суходільного коридору до Криму - та поки що цього не сталося.
Об'єми військової допомоги, що її нам надсилають західні партнери, також знижуються, причому, на жаль, суттєво. Це ставить ЗСУ в жорстку позицію, коли Київ зобов'язує бійців рухатися вперед, однак вони не мають достатньої кількості ресурсів для успіху такого руху.
Суспільство очікує, що влада та військові єдиним фронтом будуть робити все для вирішення нагальних проблем. Дехто висловлює спрощено думку, що всі керівники, як політичної, так і військової сфери, мають просто сісти разом та обговорити усі проблеми, непорозуміння та можливі плани подальшої роботи. Потім піднятися до преси та виголосити спільну позицію військових та політиків - виголосити план, що допоможе зберегти нашу державу та підготуватися до майбутніх наступів заради звільнення ТОТ.
Натомість можливий конфлікт між Зеленським та Залужним все більше стає медійним та публічним, розмиваючи межу між "можливим" та "реальним" протистоянням чи щонайменше - непорозумінням. Щобільше, він активно підігрівається ЗМІ з усіх боків - у тому числі й з боку держави-агресорки. Навряд чи подібна конфронтація призведе до якихось позитивних результатів для України та української влади - скоріше навпаки. Тож слід, залишаючи за спиною будь-які конфлікти, просто зібратися усім разом - і політикам, і військовим - та виробити спільну стратегію подальших дій.
Усе це врешті може призвести до внутрішньої політичної ерозії - чого, звичайно ж, не хотілося б ані військовим, ані політикам, ані всьому українському народові. Водночас, на такому тлі військові теж не зможуть отримувати всі необхідні ресурси та навіть чіткі накази (не забуваємо про інсайдерський "розділ ЗСУ"), що не тільки може погіршити політичну ситуацію, але й зменшити обороноздатність України в цілому.
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, щоб не пропустити важливих новин. За новинами в режимі онлайн прямо в месенджері слідкуйте на нашому Telegram-каналі Інформатор Live. Підписатися на канал у Viber можна тут.