Чому українська влада так боїться проводити вибори – думка політичного експерта
Перенесення виборів ставить під питання саму легітимність влади
Представники політичних партій в Верховній Раді України підписали документ під час зустрічі у форматі Жана Мане. Згідно з яким, вибори в країні можуть відбутися не раніше, як через півроку після закінченні війни. В той же час експерти вважають, що насправді подібні рішення приймають не парламентарії чи навіть в Офісі Президента, а у Вашингтоні. Про це журналістам Інформатору розповів політолог, керівник центру «Третій сектор» Андрій Золотарьов.
Насамперед він звернув увагу на той факт, що діалоги у форматі Жана Мане – як одного з інструментів реформування українського парламенту по європейському зразку – не проводилися на протязі трьох років. Тобто у «Слуг народу» такої потреби не було – все влаштовувало. А тут вочевидь потрібно продемонструвати глас народу та позицію інших фракцій – показати, що це не забаганка виключно Банкової.
«Але слід пам’ятати, що ці папери насправді не несуть ніякої реальної сили. Тому тим, хто кажуть, що це крапка, я відповідаю: ні, не крапка! Однозначно ситуація така, що рішення про вибори прийматимуться не тими, хто засідав у Закарпатті та на Банковій. Те, що наші партнери ведуть діалог щодо реструктуризації влади – це цілком очевидно. Але ясно інше: це можливо не тільки через вибори. Поки що все йде до того, що подібна реструктуризація влади може відбутися й без виборів. Цим викликані потрясіння та скандали минулих двох тижнів», - каже експерт.
На його думку, недаремно полетів до Сполучених Штатів Стефанчук, туди ж збирався й Порошенко – але його не випустили. Ходять чутки, що придивляються до Разумкова – на випадок, якщо Стефанчук не потягне. Ясно інше: період монопольної влади зелених наближається до кінця.
Золотарев вважає, що ті, хто приймав рішення у форматі Мане, дуже далекі від реальності. А вона така, що за існуючим законодавством провести вибори до Верховної Ради з відкритими пропорційними списками практично неможливо. У нас тектонічні здвиги у структурі, реєстр виборців перетворився у абстракцію. Наприклад, у Дніпрі приблизно 200 тисяч переселенців – чи вплине це на структуру населення та електоральний вибір? Політтехнолог не розумію, який зараз соціальний зріз, який настрій у людей. Неможливо отримати об’єктивну інформацію – соціологи зараз не поспішають у поля. Та й люди із фігою у кишені.
На думку політтехнолога, відсутність виборів в Україні безумовно напружує іноземних партнерів. В Сполучених Штатах триває президентська кампанія. Де-факто нам поки що невідомо, чи піде на неї Байден, чи братиме участь Трамп. Але кампанія вже розгорається – і у неприємному для демократів напрямку. І після довгого періоду політичного панування, яке не зламала навіть каденція Трампа, вони можуть опинитися у стані опозиції – програти скрізь.
«Що їм закидають: одна справа, коли Сполучені Штати допомагають демократичній країні відстоювати свою незалежність проти авторитарної імперіалістичної росії. І інша справа, коли воюють авторитарна імперіалістична росія з авторитарною корумпованою диктатурою. Оце й будуть пред’являти: узурпацію влади, цензуру, переслідування політичних опонентів – назбирають цілий букет», - підкреслив Золотарев.
Він звертає увагу, як у 70-х-80-х роках минулого століття США підтримували військову хунту в Арегнтині, а потім їх просто зливали – звинувачували в усіх гріхах і ті опинялися на лаві підсудних. Зокрема й за переслідування опозиції, за участь у авантюрній війні. Щось подібне може відбутися і у нас. Тому ігнорувати думку партнерів, коли країна тотально залежить і фінансово, і у військовому питанні – експерт не став би. Через перенос виборів може постати сакраментальне питання: а наскільки легітимні ті, кому ми допомагаємо.
«Тому вибори проводити доведеться. Питання лише в тому, чи буде поставлена на паузу війна, коли це відбудеться. Впевнений, що після такої паузи на протязі півроку вибори парламенту та президента відбудуться. Перенесення виборів ставить під питання саму легітимність влади. Оскільки дуже багато чого в країні змінилося. А мандат народної довіри ніхто не відміняв. Україна втрачає імідж та репутацію. І у багатьох українців виникає підозра, що тут справа не тільки у війні – банальне бажання вхопитися за табурет. Всі погані звички влади ведуть до того, що люди «стають на лижі» та не пов’язують своє майбутнє з Україною. Так само, як і в очах потенційних інвесторів – тих, хто був готовий вкладати в Україну. Бо коли влада крутить правилами, як циган сонцем, вони не згодні ризикувати», - розповів експерт.
За його словами, ще один ризик перенесення виборів полягає у тому, що не спрацьовує клапан, який дозволяє стравити соціальне напруження. А зараз люди, яких у «Єдиному марафоні» запевняли, що перемога вже майже у кишені. І люди зараз знаходяться у стані глибокої депресії. І у якийсь момент якась подія може тригером, який цю депресію конвертує у агресію. І відбудеться третій Майдан. Тому вибори – це найменш затратний та небезпечний для країни варіант спустити соціальну напругу. Не лише надати легітимність, а й показати людям, що їх голос чогось вартий.
Лідери фракцій наголошують, що прийняте рішення забезпечує єдність демократичних сил країні та дає змогу активізувати заявлені реформи. Але хто і чому не давав їм цим займатися раніше?
«Це традиційне словоблуддя, яке є обов’язковим елементом програми. Зрозуміло, що ті, хто там представлений, сьогодні вже не представляють собою зріз. По суті, країна поставлена на два правих крила. Ліві партії знаходяться під забороною, з якою перегнули палку, звинувативши і винних, і невинних у співпраці з ворогом. І таким чином практично половина населення країни опиняються без політичного представництва», - заявляє Золотарев.
Згідно інсайдерській інформації, на даний момент із старих політичних партій шанс лишитися у Раді є тільки у Порошенко з «Європейською солідарністю». Опитування стверджують, що у інших картинка явно негативна. «Батьківщина» проходить повз – у Тимошенко сиплеться оргструктура, напевно, дефіцит ресурсів, фактично відрізаний доступ до медіа – до «Єдиного марафону» Юлію Володимирівну не кличуть. Порошенко за рахунок потужної клієнтели та ідеологічної зв’язаності прихильників секти Петра Олексійовича поки що тримається на плаву.
Нові вибори призведуть до того, що до Верховної Ради знову зайдуть нові політичні сили. Наприклад, замість «Слуг народу» - Блок Зеленського, який зберігає шанси. А «Слуга народу» зараз також на межі 5%.
Підписанти стверджують, що своїм рішенням прагнуть уникнути дискредитації діяльності парламенту всередині країни та на міжнародній арені. А, можливо, буде із точністю до навпаки? Та й постійні корупційні скандали за участі політиків та топ-чиновників вже дискредитували по-максимуму?
«Європейці по традиції «це наші сукіни сини» закривають очі на те, що Верховна Рада якісно набагато слабша за своїх попередників. З таким же успіхом можна було б привезти з Африки 450 мавп, які б за командою натискали кнопки голосування. Це обійшлося б країні набагато дешевше, ніж утримання людей, користі від діяльності яких пересічний українець не бачить. Це демонструє сьогоднішня соціологія відношення до Верховної Ради. Що стосується якості роботи: у створенні законів існують свої критерії якості документу – наскільки він правильно та програмно створений. А тут – нижче, за плінтус. Трускавецька школа політики відверто явно буксує», - вважає політтехнолог.
Таким чином, вибори затребувані та необхідні, їх чекають. Питання лише в тому, коли вони відбудуться. Але, нажаль, вирішувати це будуть не українці. Це робитиме Вашингтон: хто дівчину годує – той її й танцює. Ті люди, які приймають рішення про виділення допомоги та фінансування, можуть за це попросити про «деякі послуги». А якщо до цього не прислухаються – то можна потягнуте ще до нового року. У нас у видатковій частині бюджету дірка у 50%. Тому можна вирішувати, наскільки вагомим будуть ці побажання.
Дорожня карта, підписана депутатами
Керівництво ВР і фракцій дійшли спільної думки, що вибори можуть бути тільки повоєнні. Крім того, проводитися не раніше, ніж за 6 місяців після закінчення воєнного стану, мають бути демократичні, прозорі, за участі всіх учасників процесу. Домовленості зафіксовано в документі.
«Дорожню карту» було підписано під час дев’ятої зустрічі у форматі «Діалог Жана Мане» і другої зустрічі в такому форматі після початку повномасштабної війни. Цей захід відбувався в селищі Тур’я Пасіка Закарпатської області з 10 по 12 листопада.
Документ має назву «Висновки, прийняті під час дев’ятого Діалогу Жана Мане».Там йдеться про «тверду рішучість працювати разом попри розбіжності політичних поглядів». Парламентарі привітали позитивний й об’єктивний звіт Єврокомісії щодо прагнень України у процесі набуття членства в ЄС та висловили вдячність за визнання тих зусиль, яких Україна вже доклала, щоби відповідати критеріям членства.
Серед підписантів – керівники парламенту – перший віцеспікер Олександр Корнієнко та віцеспікерка Олена Кондратюк. «Слугу народу» представляють аж четверо підписантів: керівник мегафракції Давид Арахамія та нардепи, які навіть не є його заступниками, – Вадим Галайчук, Сергій Кальченко та Вікторія Подгорна. Від інших фракцій – також по кілька підписів: Ірини Геращенко, Андрія Парубія та Іванни Клімпуш-Цинцадзе від «ЄС», Юлії Тимошенко та Сергія Соболєва від «Батьківщини», Олександри Устінової та Володимира Цабаля від «Голосу».
Ігор ТЕМІН
Підписуйтесь на наш Telegram-канал, щоб не пропустити важливих новин. За новинами в режимі онлайн прямо в месенджері слідкуйте на нашому Telegram-каналі Інформатор Live. Підписатися на канал у Viber можна тут.